Fenriři

                                                      Rasa : Fenrir

                                                          Prům. délka života : 70 - 75 let

                                                         Území : Nemají - Kočovný národ

,,Fenriři, ač na pohled mohou vypadat děsivě, mohou být velice laskaví…když se chováte podle jejich zásad.“

Napsal Vortenril Nightshade, zvěd, cestovatel, válečník. Vzhled

Fenriři mají většinou tmavou srst, místo nohou jako mají lidé či trpaslíci mají tlapy velk é a pružné, aby mohli běhat i bosi. Nohy mají také velice dobře uzpůsobené k rychlému běhu, tělo je velice svalnaté, sice celé pokryté srstí, ale i tak jsou na něm zřetelně vidět vzdouvající se svaly, na hlavě mají kratší čenich, který jim dodává vynikající čich, kousek pod nosem vykukují špičky tesáků velice ostrých. Jako břitvy se tyčí z majestátní tlamy, která dokáže hravě překousnout krk člověka. Na hlavě se tyčí dvě velké uši, které se mohou pohybovat dopředu i dozadu, takže perfektně slyší, oči mají menší a většinou celé tmavé, ale někdy jsou i takoví, kteří se narodí s velice modrýma až zářícíma očima. Ti jsou podle Fenrirských legend předurčeni k velkým věcem.

Dějiny

Fenriři jsou rasa kočovníků a lovců, která se prvně objevila v Ilasrielu. Hodně cestovali kvůli obživě, potrava Fenrirů obsahuje hlavně maso, a aby zachovali rovnováhu v přírodě, museli se přesouvat, takže neměli osady ani města, ale byli i jiní… na počátku… žili jako zvířata, a to doslova, ve smečkách, byli největším postrachem divočiny. Kudy se přehnala smečka jen o dvanácti členech, tam zbyla jen spoušť. Nepálili ani nekáceli, jen se přehnali jako temné stíny. Pak přišli elfové. Elfové viděli ve Fenrirech velký potenciál, ale když se s Fenriry snažili komunikovat, zbyla jen zohavená těla a smrt. Tak se elfové s velkým smutkem rozhodli Fenriry vyhnat z Ilasrielu. Nemuselo jich zemřít mnoho, aby  Fenrirové pochopili, že Ilasriel už není jejich. Jejich první známka civilizovaného chování byla v tom, že se nesnažili vyhladit elfy. To elfové viděli a znovu se objevila jiskra naděje na komunikaci s Fenriry. Bohužel, když to Fenrirům došlo, tak jako by jejich krvežíznivost vyprchala, nebyli agresivní ani se nebránili, nelovili, nejedli…Fenriři začali vymírat. Tak elfové začali tvořit lodě, postavili jich pět, víc jich ani nebylo potřeba, Fenrirů zbylo už jen pár set. Elfové je nahnali do magií poháněných lodí a vyslali je k Shulanaaru. Když lodě zastavily o břehy Shulanaaru, Fenrirové najednou ucítili novou chuť lovit, ne tak brutálně, ale v klidu a se souladem s přírodou. Možná za to mohla magie elfů, která poháněla lodě, ale začali se chovat civilizovaněji, dřevo z lodí začali využívat na tvorbu nástrojů, později se začali stěhovat a utvářet vlastní jazyk. Z lodí nezbylo nic a krvavá historie byla zapomenuta. Stali se novým mladým národem. Bohužel po nějaké době je z jejich „domoviny“ začali vytlačovat Skarabové, takže už opravdu neměli kde natrvalo žít a stali se kočovným národem.

 Chování a tradice, rituály

      Fenriři se nedají snadno vyprovokovat, ale když už se vám to podaří, tak jim vztek vydrží hodně dlouho. Povaha Fenrirů může být u každého jiná, zvlášť u karavan. Jedni jsou přátelští a druzí vámi opovrhují. Když dodržujete jejich zásady, tak vám nic neudělají, budou milí a budou rádi, že s nimi trávíte nějaký čas a obchodujete.

Fenriři mají několik tradic. První je Vol’ketra, což se dá přeložit jako první, velký lov nebo lov dospělosti. Vlastně to nemá jednoznačný překlad. Je to něco, co chápou pouze Fenrirové. Je to spíš rituál dospělosti, závisí na lovu velice nebezpečného zvířete. „Když jsem to zvíře poprvé uviděl, přejel mi mráz po zádech. Morkur…jednoduché jméno ale jméno pro skutečně nebezpečné zvíře. Když jsem viděl kly, které se tyčily z tlamy toho zvířete, to zvíře bylo pokryté tmavou krátkou, tmavou srstí která dokázala vyrýsovat svaly pod ní skryté… Jen jeden šíp, luk, dýka a já, nesměl jsem se nechat ničím rozptýlit, terén jsem znal, věděl jsem kde je každá větev i keř, ale byl jsem nervózní.“ Vortenril Nightshade

       Další je Mokra’Vor, zjednodušeně znamená „Namlouvací rituál“ samec den před tím než přizve samici k námluvám, musí vytvořit náhrdelník z kostí, potom pustit jedno ze zvířat se svolením toho co zvířata hlídá. Když to má hotové, tak si náhrdelník schová, požádá samici, aby mu to zvíře pomohla vystopovat. Když už je zvíře ulovené, tak samec odvede pozornost samice a nenápadně vloží do zvířete náhrdelník. Když samice nalezne náhrdelník potřísněný krví zvířete, buď ho přijme tím, že si náhrdelník nasadí nebo odmítne a náhrdelník mu vrátí.

    Poslední z důležitých rituálů Fenrirů je Thor’num neboli „Nářek lidu“. Když zemře jeden z vůdců karavan nebo jeden z členů karavany, tak v prvním případě se sejdou vůdci ostatních karavan, najdou nejvyšší horu v dohledu a tam na hranici spálí s vytím a nářkem starého vůdce a zároveň jmenují nového, většinou se jedná o potomka mrtvého vůdce, v druhém případě karavana spálí člena uprostřed tábora a stejně jako u vůdce vyjí s nářkem a prosbou k duchům aby tuto duši přijali s otevřenou náručí. Když Thor'num skončí tak na místě kde shořel mrtví se zasadí strom a prach ze člena smečky je použit jako živná půda. To znamená že žije dál.s

    <span style="color:rgb(217,217,217);">Důležitá tradice, která je v srdcích všech Fenrirů se jmenuje <u style="font-style:inherit;color:rgb(217,217,217);">Lun’os <span style="color:rgb(217,217,217);"> to znamená „Znovu národ“ tato tradice se koná každé 2 roky, význam slovního spojení „Znovu národ“ vznikl z toho, že většina Fenrirů chce znovu sjednotit svůj národ, však vůdcové karavan vědí, že to nejde. Neměli by kde žít, musely by válčit o svoje území, proto jsou radši kočovníci. Ale na oslavách Lun’os je to jiné znovu se sjednotí, pijí, loví, jedí, mluví spolu jako by to nikdy nebylo jinak, oslavy trvají přibližně 3 týdny. Fenriři oslavují to, že se dožili Lun’osu a můžou mluvit s ostatními z karavan. Někdy se pořádájí zápasy

<p class="MsoNormal"><span style="color:rgb(217,217,217);">IN PROGRESS

<p class="MsoNormal"><span style="color:#D9D9D9;mso-themecolor:background1; mso-themeshade:217;mso-style-textfill-fill-color:#D9D9D9;mso-style-textfill-fill-themecolor: background1;mso-style-textfill-fill-alpha:100.0%;mso-style-textfill-fill-colortransforms: lumm=85000">

<p class="MsoNormal"><span style="color:#BFBFBF;mso-themecolor:background1; mso-themeshade:191;mso-style-textfill-fill-color:#BFBFBF;mso-style-textfill-fill-themecolor: background1;mso-style-textfill-fill-alpha:100.0%;mso-style-textfill-fill-colortransforms: lumm=75000">

<p class="MsoNormal"><span style="font-size:12.0pt;mso-bidi-font-size:11.0pt; line-height:115%;color:#BFBFBF;mso-themecolor:background1;mso-themeshade:191; mso-style-textfill-fill-color:#BFBFBF;mso-style-textfill-fill-themecolor:background1; mso-style-textfill-fill-alpha:100.0%;mso-style-textfill-fill-colortransforms: lumm=75000">

<p class="MsoNormal"><span style="color:#A6A6A6;mso-themecolor:background1; mso-themeshade:166;mso-style-textfill-fill-color:#A6A6A6;mso-style-textfill-fill-themecolor: background1;mso-style-textfill-fill-alpha:100.0%;mso-style-textfill-fill-colortransforms: lumm=65000">

<p class="MsoNormal"><span style="color:#262626;mso-themecolor:text1;mso-themetint: 217;mso-style-textfill-fill-color:#262626;mso-style-textfill-fill-themecolor: text1;mso-style-textfill-fill-alpha:100.0%;mso-style-textfill-fill-colortransforms: "lumm=85000lumo=15000"">